Nei, jeg har allerede ringt. Ja, de sender noen i morgen.
Nei, det var hans feil. Det er det eneste som er bra med det.
Takk for spørsmålet, men jeg blir nok hjemme i kveld.
Jeg har en spennende date. Med et boblebad og en flaske vin.
Hils alle fra meg. Ha det morsomt. Bra. Ha det.
Endelig fredag.
Herregud.
Dette er akkurat det jeg trengte.
"Beklager det i dag."
"Hvem er dette?"
"Din nye venn." "Din kollisjonskompis."
"Det går bra, takk."
"Her også. Bedre enn noen gang."
"Så bra. Kan jeg hjelpe deg med noe mer?"
"Ja."
"Kos deg med badet."
"Hvordan visste du det?"
"En vill gjetning."
"Ha det."
Herregud!
Nei! Nei!
- Du hadde rett. - Herregud.
- Hvordan kunne jeg være så dum? - Du kunne aldri visst det.
- Du visste det jo tydeligvis! - Han sendte lapper til tøyta.
Og Erik så dem spille bowling sammen. Hvis det ikke var for det...
Da ville vi alle latt oss lure av sjarmen og de perfekte musklene.
Hva gjør de svina nå? Lærer hun ham en god bestigning?
De ser ut til å ha det så hyggelig. De ler og er glade.
- Med helt perfekt kasting på håret. - Så vemmelig.
- Herregud! Jeg må legge på... - Skal du ikke ta en konfrontasjon?
Det kan jeg ikke! Du kunne gjort det, men ikke jeg.
Jeg ringer deg senere.
Fanken. Hilary!
- Dra til helvete! - Kan vi snakke om dette?
Nei, men gratulerer! Dere to er et fantastisk par.
Hun betyr ingenting! Du er dama mi, Hilary.
Ikke nå lenger.
MAMMA
Herregud!
Dette skjer faen ikke!
- Hei der. - Hei.
- Jeg beklager. Gikk det bra? - Ingen fare. Hva skjedde?
Det var helt sprøtt. Jeg så bort et øyeblikk for å bytte radiokanal.
Pang! Plutselig var du der.
Jeg burde visst bedre i min alder. Igjen: Jeg er veldig lei for det.
- Flott. - Se hvordan det ble.
- Foreldrene mine dreper meg! - Det var bare min feil.
Mammas helt nye bil. Fanken også!
De forstår det sikkert.
Det ville vært flott. Du kjenner dem ikke.
Det er jo bare småbulker. Det er ikke så farlig.
- Jeg håper at du har rett. - Sånt skjer hele tiden.
Nei, sånt skjer ikke med meg. Aldri, faktisk.
- Er det din første gang? - Ja.
Den første kollisjonen min. Jeg har nettopp tatt førerkort.
- En jomfru. - Unnskyld meg?
- Når det gjelder noe sånt. - Det har du rett i.
Jeg burde kanskje fått ei kake?
Skal vi utveksle?
Informasjon. Skal vi utveksle informasjon?
Vi trenger jo ikke blande inn politiet i noe så ubetydelig.
- Nei, det har du rett i. - De har nok større fisker å fange.
I denne byen? Ikke vær så sikker på det.
- Jeg kommer straks. - Jeg også.
Jeg tror at alt står her.
Det ser flott ut.
- Jeg prøvde å huske alt. - Perfekt.
- Til deg. - Takk.
Sånn. Det burde vel være det hele.
- Jo, bilder. - Unnskyld meg?
- Man skal ta bilder av alle skadene. - Ja, selvsagt.
Jeg trenger nok et av deg også. Går det bra?
Ja da.
- Du trenger et av meg og bilen min. - Det trengs ikke.
- Er du sikker? - Ja da.
- Ja vel. Da er vi nok ferdige. - Det tror jeg.
- Ha det. - Ha det... Hilary.
Herregud. Rachel fortalte det nettopp. Går det bra?
- Du vil aldri tro hva som hendte. - Falt han på kne?
- Jeg ble truffet. - Slo han deg?
- Nei, jeg har nettopp kollidert. - Jøss! Er du uskadd?
Ja, det ble bare småbulker, og det var ikke min feil.
Herregud. Ikke din mors nye bil?
Jo, og vi skal dra om et par timer. Dette blir så ille.
- Ja, virkelig. - Takk for det.
- Si fra hvis jeg kan gjøre noe. - Jeg må se dette i øynene nå.
- Hola. - Hvor har du vært?
- Jeg tok en liten kjøretur. - En kjøretur?
Og du tok ikke telefonen. Vi ringte nesten politiet.
Jeg vet det. Jeg beklager.
Hva måtte du snike deg ut for så tidlig?
- Jeg dro for å treffe Andy. - Herregud. Hilary!
Jeg vet hva dere syns, men jeg dro for å gjøre det slutt.
Dere hadde rett. Alle hadde rett.
Og nå er det slutt.
Det er noe positivt med det hele.
Men det rettferdiggjør det ikke, unge dame.
Ikke la det bli en vane. Vi har allerede nok som foregår her.
Hjelp til med å pakke. Vi må dra. Vi skal sjekke inn tre.
Faktisk...
...så det skjedde det noe annet også.
Det er som om de aldri har begått en feil i sitt perfekte liv...
Vi har snakket om dette. Det har skjedd så mye i dag-
- at vi ikke kan la det fare. La meg snakke ferdig.
Du ba om unnskyldning. En god begynnelse.
- Men alt har sine følger. - Hva betyr det?
- At du ikke får bli med i helgen. - Que?
Du har husarrest. Du blir her og tar hånd om mors bil.
- Du går ikke ut av huset! Forstått?! - Mamma?
Beklager, men vi kan ikke late som ingenting.
Nei, men det er jo turen vår!
Og forestillingen! Jeg har gledet meg til dette i hele år!
Jeg vet det. Akkurat derfor føler vi at det aldri vil gjenta seg.
Vær så snill. Jeg er så lei for det.
All informasjonen er på kjøkkenet. Få orden på dette i dag.
Det er det minste du kan gjøre for moren din.
- Mamma. Vær så snill, ikke dra. - Vi ses i morgen kveld.
Jeg er lei for det.
- Lifetime forsikringer, Davidson. - Hei, dette er Hilary Diaz.
Hilary! Hvordan går det, skatt? Har du trent på dine "deboules"?
- Var det riktig uttale? - Ja. Alt går bra med meg. Eller...
Egentlig går det ikke så bra. Det er derfor jeg ringer.
Au da. Greit.
Jeg kolliderte i morges.
- Påkjørt bakfra ved et stoppskilt. - Du ble vel ikke skadet?
- Nei da. Det var bare småbulker. - Det kan være så irriterende.
Foreldrene mine ble ikke blide.
- Ikke si at det var den nye Sentraen. - Jo da.
Jeg er lei for det, skatt. Huff.
Men det var iallfall den andres feil.
Jeg fikk alle opplysningene hans. Akkurat som man skal.
Det er bra. Da kommer alt til å ordne seg.
Alle kolliderer før eller senere.
Det hørtes iallfall ikke så ille ut, og det er jo bra.
- Ja, det kunne ha gått verre. - Jeg skal finne din families mappe.
"Diaz". Her er den. Hva het sjåføren? Hilary?
Er du der, Hilary? Fikk du navnet på sjåføren?
- Å, jeg beklager. - Ingen fare.
- Jonathan Barker. - Adresse og telefonnummer?
Grinnell Street 312, Littleton, Colorado, 80120.
Telefon: 303-555-6462.
Ikke fra denne byen, altså. Bil- og førerkortnummer?
Vennen min? Er du der?
Registreringsnummer: 14SG69. Førerkort: 063250331.
Hva er forsikringsselskapet hans?
- Reliable. - Reliable. Sånn.
Hvor kjedelig kan denne helgen bli? Hva sier du, Harry Manilow?
Flott.
"Lei for det i dag."
"Hvem er dette? Andy?"
"Nei, din nye venn."
"Kollisjonskompisen din."
"Det er i orden. Jeg håper alt gikk bra med deg."
"Fikk du like mye kjeft som du ventet?"
"Det var ikke så ille".
"Det er flaks at de hadde en bil til."
"Hvordan visste du det?"
"Sa jeg det i morges?"
"???"
"Det må du ha gjort. Hvordan vet jeg det ellers?"
"Akkurat. Takk for at du sa fra."
"Vi ses."
Herregud.
Skjerp deg, Diaz. Det blir en lang natt.
Hva fanken...?
BEKLAGER
hva skjer, Harry? Blir du sprø av å sitte her helt alene?
Mamma? Pappa? Er det dere?
Har dere ombestemt dere og kommer hjem tidligere?
Fanken!
Hallo?
Hvem er det?!
Jeg advarer deg, rasshøl! Jeg slår skallen inn din!
Bø!
Så, så! Ro deg ned! Sånn.
- Si appelsiiin! - Rachel! Erik!
- Hvordan kom dere inn? - Nøkkelen under plaststeinen.
Tredje fra huset, i venstre busk. Flaks at den lå der. Det pøsregner.
- Har jeg sagt det? - Du forteller alt.
- Jeg kunne skadet dere alvorlig! - Ikke med din slagstatistikk.
- Du ser livredd ut. Legg dem ut. - Jeg var jo livredd!
Ja, du burde virkelig legge dem ut.
- Slapp av. Jeg sletter dem. - Bildene av meg?
- Nå spiser vi klisset. - Ja. Jeg sletter alltid de dårlige.
- Skal du det, eller har du gjort det? - Det du vil.
Du må ikke spare stygge bilder. De kan forfølge deg for alltid.
Enig! Jeg knipset meg selv i badespeilet da jeg satt på krakken.
- Dritmorsom, ikke sant? - Vemmelig!
Så kom jeg til å sende den til sjefen min.
- Er det noen som er sultne? - Vil noen ha brus?
- Lettbrus, takk. - Ekte sukker, por favor.
Dere? Takk for at dere kom.
Jeg trengte virkelig selskap.
Ja, etter en sånn dag. Andy, kollisjonen...
Vi tenkte at du trengte litt T.L.C.
Lille P.Y.T, du må E.T.E. før du forsvinner.
Jeg burde skjønt det fra starten av med ham.
Jeg burde skjønt at denne dagen ville komme.
Burde, skulle, kunne. Du kastet terning med sportsidioten.
Du fikk to enere. Hva så? Du er lekker, det er ikke han.
- Verst for ham. På tide å gå videre. - Amen.
Hva skjedde med alle de greie karene? Når ble det slutt?
Ikke-svin uten oppblåst ego som ikke vil erobre alt mulig-
- og kan ha noe som ligner en intelligent samtale.
- Som ikke gjelder sport og tv-spill? - Akkurat!
Han er like utdødd som dronten.
De fins faktisk, men de er bare som meg.
Det er jo sant! Hetero menn er noen kødder!
- Det kan du si. - Hetero menn er noen kødder!
- Skål for gutter som ikke suger! - Snakk for deg selv.
Ja vel. Blir det dessert?
- Det er iskrem i fryseren. - Perfekt.
Se! Kake! Det er mye bedre.
Hva er det der? "Unnskyld"?
- Ikke si at den er fra Andy! - Jeg tror det.
Kanskje det.
- Den kan være fra en annen. - Nå ble dette spennende.
Den småbulken jeg fikk i dag...
Den andre sjåføren. Det kan ha vært ham.
- Hva? - Mener du det?
- Den sto på taket av mammas bil. - Hvorfor skulle han gjøre det?
Jeg vet ikke.
- Han tekstet meg også. - Hilary!
- Hvordan fikk han nummeret ditt? - Vi utvekslet kontaktinformasjon.
Det skal man gjøre. Navn, telefonnummer, adresse...
Stort sett alt.
Kanskje han bare var høflig? Kanskje han virkelig var lei for det?
Det fins faktisk noen hederlige igjen i denne fæle verdenen.
- Ja, kanskje det. - Hva ellers?
Litt tidligere snek noen seg inn her-
- og tok bilder av meg i dusjen med min egen telefon.
Og de slettet bildene fra ulykken.
Hva? Dette dikter du vel opp?
Var det dere? Spilte dere meg et puss?
Du snakket jo om å slette bilder. Jeg blir ikke sint. Jeg vil vite det.
Nei, selvsagt ikke.
Dette er helt sprøtt. Det må finnes en god forklaring.
Venter du besøk?
- Kanskje vi bør ringe politiet? - Det høres lurt ut.
Nei, jeg har skapt nok problemer fra før av. Vi ordner opp i dette.
Hvem er det?!
- Andy? - Hei, vennen min.
- Hva gjør du her? - Er ikke det klart?
- Er du full? - Det er like klart.
- Du har alltid vært sinnssykt glup. - Du må dra din vei.
Får jeg ikke treffe dama mi når jeg vil?
Eller må jeg ha en jævla gravert innbydelse til pizza-festen?
- Har du spionert på oss? - Vennen. Jeg har jo sagt unnskyld.
Jeg er ikke vennen din. Jeg sa at det er slutt. Dra nå!
Det er ikke sånn det funker, forstår du.
Det er jeg som bestemmer når det er slutt. Forstått det?
Jeg. Ikke du. Aldri du.
Hva er det der? En slags trussel, eller noe?
- Hør her, rasshøl... - Jaså? Er pudlene dine der?
- Hvem er det du kaller en hund? - Deg, di tispe!
Hva skal du gjøre med det? Jukke på beinet mitt?!
- Jeg tar dette. - Din tur, Hil.
Men vi vet nok begge hvordan dette slutter.
Der ser du. Akkurat det jeg trodde.
Jeg skal si dette langsomt, siden du ikke er byens glupeste.
Hvis du ikke drar den dritfulle ræva ut herfra og lar oss være i fred, -
-så kan du glemme årets hovedkamp.
Det blir vanskelig å score touchdown med begge beina i gips.
Kom deg til helvete ut av huset mitt.
Samme det. Kyss meg i ræva.
Nei takk. Jeg har tuppet deg i den. Det er morsommere.
Jeg blir redd for deg!
Jævla megge!
Har du ombestemt deg?
Hvordan skal du forklare dette uten å få kjeft?
Vel... jeg snublet i mørket.
- Jeg ble reddet av katterefleksene. - Ja!
Jeg liker ditt nye jeg.
Jeg sa det fantes en forklaring på det sprø. Det var det svinet!
- Ja, det virker sånn. - Ekkel med stor E.
Trass i de sosiopatiske trekkene er det feil ikke å bruke unnskyldningen.
Ikke sant? Det er jo direkte uhøflig.
- Dessuten har vi noe å feire. - Hva har vi å feire?
Deg.
- Meg? - Ja, vi feirer...
...ny start, og blå himmel framover.
I morgen.
Blås, megge!
Ja vel. La dem spise taperens kake!
Takk.
Denne biten er min.
- Herregud, så godt. - Ja, faktisk.
Men ikke si det til den idioten.
Det er nok foreldrene mine.
- Hallo? - Hilary?
Hei. Mrs. Davidson igjen fra Lifetime Insurance.
- Beklager at jeg ringer så sent. - Ingen fare.
Det er et lite problem med informasjonen du leverte.
Du vet sjåføren som kjørte på deg? Jeg må snakke med deg om det.
Det er veldig rart, faktisk.
Er alt i orden?
Hvis jeg skal være ærlig... Nei, egentlig ikke.
- Går det bra? - Ja, jeg har det bra.
Agenten på Reliable som har den andre sjåførens sak, -
- ringte meg og fortalte at den sjåføren...
Du sa jo at han het Jonathan Barker.
Men den kontoen tilhører en Jennifer Barker. En kvinne.
Det er ingen lett måte å si dette på, så jeg sier det bare rett ut.
Hun ble funnet drept. I går.
På den adresse du ga meg. Det er den samme.
Informasjonen stemmer med henne. Bilen, førerkortet, telefonnummeret.
Alt stemmer, bortsett fra at...
Hun kan jo ikke ha gitt deg den informasjonen, så hvem var han?
Mrs. Davidson? Hallo?
Hva er det som skjer?
Jeg er ikke frisk...
- Løp! - Jeg er ikke frisk...
Jeg har deg.
Kom. Jeg hjelper deg. Er du med?
Hold deg i meg.
Det går bra.
Jeg har deg. Kom igjen! Kom igjen!
Kom. Denne veien. Nei!
Kom. Vi skal denne veien. Kom nå.
Beklager. Som om jeg var vant til det. Ta det forsiktig her.
Bli her nå.
Hva er det som skjer med meg?
Det må ha vært noe i kaka.
Det var han som satte den der.
Hvem... var det?
Han som kjørte på meg i morges. Kollisjonsfyren.
Jeg tror at det er ham.
Rachel.
Alt vil ordne seg, bare du ikke gir opp.
- Du må kjempe. - Greit.
Men du må være stille. Helt stille. Greit?
Det er i orden nå.
Har han gått?
Han gikk. Men vi må prøve å komme til forsiden.
- Ut på gata. Vi må prøve på det. - Greit.
Da går vi. Jeg hjelper deg.
Sånn. Stille. Nå begynner vi å gå.
Går det bra?
Nei! Erik!
Erik!
Hvorfor gjør du dette mot meg?! La meg være i fred! Vær så snill!
Hjelp! Hjelp meg!
Hjelp meg, en eller annen!
Nei... Nei!
Kom igjen! Kom igjen!
Nå er det ikke like lett, hva?
Kom igjen, rasshøl!
Kom igjen!
Nei! Kom igjen!
Din fordømte drittsekk!
- Alarmsentralen. Hva har skjedd? - Hallo?
- Dette er alarmsentralen... - Hører dere meg? Hallo?
Fanken.
Alarmsentralen.
- Jeg heter Hilary Diaz... - Beskriv hva som er skjedd.
Hører du meg? Er det noen der?
- Dette er alarmsentralen. - Hallo? Fanken.
Er dette en nødssituasjon?
Dette er alarmsentralen...
Herregud! Nei!
Nei, hjelp meg! Hjelp meg, vær så snill!
Nei! Vær så snill, hjelp!
Nei! Nei! Vær så snill!
Nei! Nei! Vær så snill...
Nei, nei, nei!
Slutt...
Vær så snill...
Livet mitt...
Livet ditt er meningsløst.
Men døden din... blir legendarisk.
MAMMA
Hola mijita.
Jeg ville bare sjekke hvordan det går.
Du sover sikkert.
Vi hadde en hyggelig kveld, men det ble en endring i planene.
Faren din ville blåse i teateret og gå på kasino istedenfor.
Det er jo det han liker best, så... Sånn ble det.
Og det var han så glad for.
Men jeg må si at...
Jeg kunne ikke slutte å tenke på deg og alt som skjedde i dag.
Jeg har en idé.
Forestillingen vil gå en god stund.
Tanken min var...
...at vi kanskje kan prøve å se den senere i måneden.
Bare du og jeg.
Utrolig nok vant faren din noe i dag, så han kan få betale for alt.
Da lærer han.
Jeg vet hvor gjerne du ville se den og hvor mye den betyr for deg.
Det vet alle.
Det kunne være bra med noe annet å tenke på etter det med Andy.
For ikke å snakke om alt det andre.
Du kan jo ta med deg Rachel og Erik. Vi tar en hel helg.
En helg uten noen ulykker.
Du får hvile litt nå, så snakker vi om det senere.
Te quiero mucho, Hilary. Vi ses i morgen.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com